Иван Бунин
Тъне слънцето
разжарен въглен…

Превод от руски: Кирил Кадийски, 2003

chitanka.info

Тъне слънцето — разжарен въглен —

зад пустинята. Сред здрач размъглен

дреме шайката. Настава час:

слънцето изпратили, ще се събуем

и под свода звездно-син, непредсказуем,

милосърден… ще направим пак намаз.

И какво ли знаем, скитници-пастири?

В спомена за приказките всеки дири

родни минарета, бащин стан.

Разтвори, Всевечни, пак над тая синя

свечерено-каменна пустиня

книгата небесна — наш Коран!

Ничком паднали с последни сили

в сладък страх, очите си измили

с пясъка хладнеещ, с влажен мрак,

ще издигнем глас с молба, ще креем

и в прахта пред Теб ще се разлеем

като див талаз на морски бряг.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.